GROF MONTE KRISTO
Hrvatska obrada: LJUBO POSAVEC
1814 god. Francuski car Napoleon Bonaparte je protjeran na otok Elbu pored Italije.
Bojeći se pokušaja spašavanja, Englezi su ubijali svakog tko bi došao na obalu...
bez obzira koliko bio nevin ili očajan.
Idioti.
Odvedite kapetana iza grebena, dok ne dobijemo odobrenje za iskrcavanje.
U trenutku sam pomislio, da ćete me napustiti.
Fernand Mondego ne ostavlja svoje prijatelje uprkos opasnostima.
Ipak, kao glavni predstavnik gospodina Morrellija na ovom putovanju, Edmonde,...
moram ti reći službeno, da si prekoračio svoja ovlaštenja.
Službeno. Eto. Ja sam pokrio sebe.
Ako ga ne odvedemo do doktora, umrijet će. Razumiješ li ti to?
Naravno da razumijem. Samo, ne očekuj od mene da to učinim.
Dobro.
Engleska vojska.
Halo!
Dantes, nemoj.
- Malo si neoprezan, zar ne? - Moramo s nekim popričati.
Pa znam, ali...
Mi smo francuski mornari!
- Potrebna nam je pomoć liječnika! - Hajde. Hajde.
- Dolazimo u miru. - Hajde.
Ne želimo nikome zlo!
Edmonde!
Hajde! Penji se!
Pazi!
Fernande!
Dobro je. Konačno si nešto pogodio.
Poručnik Graypoll.
Ako goriš od želje za osvetom ovim sirotim budalama,...
onda ih slobodno ubij.
Ali radi to sa znanjem, da to nisu moji agenti.
Sad nam sve objasnite, ili budite ubijeni.
Gospodine, ja sam Edmond Dantes,...
drugi čovjek na trgovačkom brodu Pharaon, na našem putu do kuće do Marseillesa.
Ovo je predstavnik vlasnika broda, gospodin Fernand Mondego,...
sin Grofa Mondega.
Naš kapetan je dobio groznicu, pa smo zastali ovdje za pomoć.
Ako je zaista u komi, neće osjetiti vrh mog noža, zar ne?
Samo ga ogrebi.
Edmonde!
- Poručniče Grajpoll! - Došli smo do vas s dobrom voljom!
- To je za moje ranjene ljude. - I za ranjen ponos, bez sumnje.
Ovo je bila večer puno događaja.
Da nisam pucao u te vojnike ti bi možda ležao sad u djelićima na plaži.
- Skoro sam nas ubio. - Da, za malo.
Ipak... preživjeli smo.
Za tebe Mondego.
Biti tvoj prijatelj, uvijek je pustolovina.
Da, jeste, zar ne?
Šteta je što pustolovi, ne mogu uvijek biti prijatelji.
Što?
Pa, neće uvijek biti ovako, zar ne?
- O čemu govoriš? - Ništa. Ispij.
Pijemo vino Napoleona Bonapartea.
Mislim da je iz 1806 godine.
Dok ste još uvijek budni, gospodine Dantes, pitam se...
da li mogu nešto porazgovarati s vama.
Radoznao sam. U čemu je značaj, šahovskih figura?
To je nešto što nismo radili još od djetinjstva.
Kad god jedan od nas dvojice pobjedi, on bude kralj trenutka.
- Kralj trenutka? - Da.
U životu, svi smo ili kraljevi ili pijuni.
Dirnut sam vašim naporima da spasite kapetanu život, Dantes.
On je moj kapetan... i moj prijatelj, Vaša Visosti.
Odani prijatelji su zaista rijetki.
U stvari, ima nešto o čemu želim razgovarati.
Napisao sam jedno sentimentalno pismo starom drugu u Marseillesu.
To je moja strana koju bi volio da Britanci ne vide.
Pošto imaju naviku otvarati moju poštu,...
pitao sam se da li biste vi to isporučili za mene.
Ja... ja ne...
To je samo pismo od jednog starog vojnika drugome.
Totalno je nevino, uvjeravam vas.
Ali ono što je još važnije, to je cijena koju ja zahtjevam za mog liječnika.
U tom slučaju se slažem.
Dobro.
Isporučit ćete pismo, gospodinu Clarionnu.
- Možete li zapamtiti to ime? - Gospodin Clarionn. Kako ću ga pronaći?
On će pronaći vas.
Ne želim da za to pismo sazna bilo tko.
Čak ni vaš prijatelj otraga. Razumijete li?
Ja sam čovjek od riječi, Vaša Visosti.
Da, ja... vjerujem da jeste.
Što je htio?
Novosti iz Francuske. To je sve.
Vrijeme je da krenete na put. Vaš kapetan je mrtav već pola sata.
Jeste li sigurni?
Kada prođete toliko bojnih polja kao ja, mladi Dantes,...
možete osjetiti smrt.
Kraljevi i pijuni, trgovče.
Carevi... i budale.
Vozi brže.
Danglare, što se događa?
Kapetan Rainod je mrtav, gospodine,...
i Edmond Dantes nije poslušao moja naređenja.
Dođite u moju kancelariju i raportirajte mi, Danglere.
- I ti Edmonde. - Hoću li vam ja biti potreban, gospodine Morrelli?
Idi.
Mercedes.
- Gdje je on? Gdje je Edmond? - I meni je drago da te vidim.
Bojim se da ste se upravo mimoišli.
Mislim da je u nevolji.
Rekao je da ćemo se naći, kod stijene. Hajde.
Rekao sam Dantesu, da ne ide na obalu.
Da li je to istina?
Preuzimam punu odgovornost.
I treba. Sve je to bila, njegova ideja, gospodine.
To je trebala biti tvoja ideja.
Odlazak na Elbu nije spasio kapetanov život, gospodine.
- Ja sam štitio robu. - Ti si štitio sebe...
krijući se iza svog čina i ostajući na palubi.
Edmonde Dantes, ja te promoviram u novog kapetana Faraona.
Namjeravate me premjestiti?
Nema premještanja.
Ostat ćete na brodu kao zamjenik, kapetana Dantesa.
Ukoliko naravno, ne namjeravate potražiti drugu priliku.
Sad, pretpostavljam da postoji izvjesna mlada dama...
koja će željeti čuti ove vijesti.
Hvala vam.
Gospodine Morrelli?
- Čuo sam da imate brod koji se upravo vratio s Elbe. - Da.
Da li je itko uspio, kročiti na obalu?
Uspjeli su, ali nisu ovdje trenutno.
Hvala vam, gospodine.
Mogu li znati tko se raspitivao? - Clarionn.
Ime mi je Clarionn.
- Vodi ljubav sa mnom. - Hoćeš li ikad odustati?
- On ne mora znati. - Ja znam.
I ja isto.
- To će biti naša mala tajna. - Ne vjerujem u tajne.
Misliš da Edmond nema tajne? Ima. Pitaj ga.
- Znam što želiš, Fernande. - Znaš?
Sjeti se kad smo bili djeca pa je Edmond, dobio pištaljku za rođendan a ti ponija?
Bio si bjesan što je Edmond bio sretniji sa svojom pištaljkom nego ti s ponijem.
Ja neću biti tvoja slijedeća pištaljka.
Što misliš koliko će potrajati dok si ne bude u stanju priuštiti ženu?
Dvije godine. Dvije godine. Najviše.
Onda će dobiti svoje kapetanske papire i mi se možemo vjenčati.
Dvije godine. Ništa ne bih mogao čekati dvije godine,...
pogotovu mladenku kao što si ti.
Hej!
- Eno ga. - Hej!
Mercedes!
Tako si mi nedostajao.
Gotovo je s nedostajanjem.
- Jesi li u nevolji? - Ne. Ja sam kapetan. Hajde.
Gospodin Morrell mi je dao Faraona.
Edmonde!
Sad sam ja kralj.
Tvoj život je zaista blagoslovljen, Edmonde.
Idemo.
- Još uvijek si najbolji čovjek. - Znam.
Hajde!
Prestani s tim. Oćelavit ćeš.
Da li čuvaš neke tajne od mene?
Tajne? Ne.
Zašto pitaš?
Pitaj me bilo što i odgovorit ću ti.
Više ne moramo čekati dvije godine.
Čim si budem mogao priuštiti prsten, vjenčat ćemo se... - Nije mi potreban prsten.
Ovo će biti moj prsten.
I bez obzira što se dogodilo,...
nikad ga nećeš vidjeti, skinutog s mog prsta.
Nikada.
Zdravo, moj fini mladi gospodine.
Smiješ li mi se pridružiti?
Pa reci mi Mondego,...
kako si uopće i postao prijatelj...
s tim pravičnim malim pijunom, Edmondom Dantesom?
On tvrdi da mi je prijatelj,...
iako je dovoljno drzak, da čuva tajne od mene.
Kakve tajne?
Za novog kapetana Faraona.
Sve što jesam, dugujem vama, oče.
Neka ovaj sretan trenutak, bude zora...
dugog i divnog života, za vas dvoje.
- Tko od vas je Edmond Dantes? - Ja sam.
Edmonde Dantes, uhićeni ste po nalogu magistrata Marseillesa.
- Uhićen? - Po kojim optužbama?
Ta informacija je povjerljiva. Vodite ga.
Zahtjevam objašnjenje. Zahtjevam objašnjenje!
Vratit ću se večeras. Ne brini oče. Ovo je neka greška.
Gospode.
Pa, moram priznati Dantes, da nemaš izgled izdajnika.
Izdajnik?
Slušaj me pažljivo Dantes, možda ti život zavisi od toga.
Da li si imao bilo kakve osobne kontakte s Napoleonom dok si bio na Elbi?
Na Elbi, da, gospodine. Imali smo.
Bio sam s Fernandom, sinom grofa Mondega, skoro cijelo vrijeme.
- Poznajete li Fernanda? - On mi je poznanik od skoro.
Eto. On će garantirati za mene.
Bez sumnje, rekao si "skoro cijelo vrijeme."
Osim kada me je Napoleon zamolio da isporučim osobno pismo prijatelju u Marseillesu.
Pa Dantes, to je sve zbog prihvaćanja te izdajničke korespondencije...
koju si spomenuo svom zamjeniku, gospodinu Dangleru.
- Što? - Da li si isporučio pismo?
Ne gospodine, netko je trebao mene pronaći.
Još uvijek je u mojoj jakni. Evo ga.
- Da li si ga pročitao? - Ne, gospodine, nisam.
Pa Dantes, to je pismo za jednog od Napoleonovih agenata.
Objašnjava vrijeme i lokaciju, britanskih patrola na plaži na Elbi.
Gospodine, kunem se majčinim grobom, da nisam imao pojma.
On se zakleo da je sadržaj, potpuno nevin.
Ne, ti si taj koji je nevin.
Budalast i nevin.
Vjerujem da su to najteže optužbe, koje se mogu podići protiv tebe.
Na sreću, s obzirom da sam ja presreo dokument, nikakva šteta nije učinjena.
Samo Bog zna kako ćeš ti preživjeti u ovom svijetu, Edmonde Dantes.
Ali ti nisi izdajnik.
Možeš ići.
Hvala vam, gospodine.
Čekaj. Da li ti je Napoleon rekao tko bi trebalo pokupiti pismo?
Gospodin Clarionn.
Koje si ime rekao?
Gospodin Clarionn.
Da li si to ime spomenuo, još nekom?
Gospodinu Mondegu, ili bilo kom drugom?
Ne gospodine, u stvari, gospodin Mondego i ne zna za ovo pismo.
To je vrlo opasna informacija.
Nikad ne možeš biti dovoljno oprezan u ovim vremenima.
- Zar ne? - Da gospodine.
Upriličio sam ti prilično stresnu večer.
Pitam se da li bi te uz moju ispriku, moja kočija mogla odvesti kući.
U dvorištu je.
Hvala vam.
Gospodine Vilefort? Gospodine Vilefort?
Gospodine Vilefort!
Kuda me vodite?
Ovo je greška.
Dozvoljeno mi je otići kući. Od sad, tvoja kuća će biti zatvor Chatto D'lif.
Ne! Ne! Ne!
Hej!
Ubijte ga!
Penjite se! Za njim!
Fernande! Fernande!
- Gospodine? - U redu je. Ovdje je. Fernande!
Uhićen sam zbog izdaje. Jedva sam uspio pobjeći.
Kad smo bili na Elbi, Napoleon mi je dao pismo.
Nisam ti rekao zato što me je natjerao da obećam da ti neću reći.
Rekao mi je da su to samo, neke biješke starom prijatelju.
Ali đubre me slagalo! Lagao je.
Bilo je za jednog, od njegovih agenata.
Vlasti su nekako otkrile. Ne znam što činiti.
Žandari na konjima su mi za petama.
U redu. Moramo samo razmisliti.
Nadam se da te neću kompromitirati.
Nadao sam se da mi tvoj otac može pomoći.
U Parizu je. Jako je bolestan.
- Koliko daleko su žandari? - Vrlo blizu.
- Da li ti je potreban novac? - Da, hvala ti.
- Imaš li pištolj? - Naravno da nemam.
Dobro.
Prestani Fernande. Nemam vremena za ovo.
Vidio sam da ti je Napoleon dao pismo.
To si bio ti?
Nisam bio samo ja. To je bila Danglerova ideja.
Zašto nisi prvo došao k meni?
Zašto si skrivao tajnu od mene? Mislio sam da sam ti prijatelj.
Rekao sam ti da sam Napoleonu, dao riječ. On me je slagao!
Znam Edmonde. Pročitao sam pismo.
Ti... ti si pročitao...
Zašto ovo radiš?
Komplicirano je.
Komplicirano.
Ne budi smješan.
- Skloni mi se s puta. - Ne mogu te pustiti, Edmonde.
Makni se od prozora.
Ne tjeraj me da ti otkinem ruku!
Zašto? Za ime Boga, zašto?
Zato što si sin činovnika!
I ja ne bih trebao biti ti.
- Unutra! - Unutra!
- Hvataj! - Čekaj.
Drži. Drži.
Za pamćenje boljih dana.
Hajde!
Rekao sam ti da neće uvijek biti isto, Edmonde.
Oče! Gdje je on?
U radnoj sobi. Što je sad napravio?
Sad me slušaj, oče. Ja sam magistrat, zvaničnik novog režima.
Ne mogu sebi dopustiti da mi otac bude umješan u izdajničke radnje!
Znaš...
Na kraju krajeva, izdaja je pitanje datuma.
Ja ću biti patriot, a ti izdajnik, kad se imperator vrati.
Prestani. Prestani, ti stara ruino.
Ti dani su gotovi. Napoleon Bonaparte nije više ničiji car.
Ako nastaviš održavati ovu ludost, imat ćeš odličnu priliku...
biti uhićen i upropastiti cijelu obitelj zbog svojih idiotskih simpatija.
Ja bar imam simpatije.
Za ime Boga, oče, sve što Valentina hoće...
reći je da obitelj, naša obitelj zavisi od toga.
- Sigurno to možeš vidjeti. - Vidim?
Ja sam stara ruina.
Ne vidim više dobro kao nekad. Ipričajte me.
Kreći.
Dobrodošli, gospodine Dantes.
Ja sam Edmond Duellist, ravnatelj zatvora.
Gospodine, znam da ste čuli što se dogodilo,...
ali ja vas uvjeravam da sam nevin.
Sigurno svi govore da nisam, ali ja stvarno jesam.
- Nevin. - Da.
Znam. Stvarno znam.
- Rugate mi se? - Ne, moj dragi Dantes.
Ja vrlo dobro znam da ste vi nevini. Zašto bi inače bili ovdje?
Da si stvarno kriv,...
ima preko 100 zatvora u Francuskoj u koji su te mogli zatvoriti,...
ali ovaj zatvor je mjesto, gdje stavljaju one druge.
Hajde sad da pogledamo, tvoje odaje, hoćemo li?
"Bog će mi dati pravdu."
Ljudi su oduvijek pokušavali motivirati sebe.
Ili prate datume, ali vrlo brzo izgube zanimanje, ili umru.
- Eno prozora. - Ostalo mi je samo ovo s ovim neuglednim zidom.
Smislio sam način kako da zatvorenicima olakšam praćenje vremena.
Svake godine, na godišnjicu njihovog zatvaranja,...
mi ih povrijedimo.
Obično je to samo prebijanje.
Ipak, za tvoj prvi dan ovdje, danas,...
želio bih uraditi nešto, stvarno posebno.
Ako sad razmišljaš u sebi,...
"Zašto ja, o Gospode?"
Odgovor je, Bog nema ništa s tim. - U redu?
U stvari, Bog nikad nije, u Francuskoj u ovo doba godine.
Bog ima veze sa svačim. On je svuda. On sve vidi.
Dobro.
Hajdemo se nagoditi, hoćemo li?
Ti traži od Boga pomoć, i ja ću prestati čim se on pojavi.
Gospodine Vilefort, jeste li čuli?
- Napoleon je pobjegao s Elbe! - Što?
Iskrcao se 100 milja odavde. Maršira na Pariz!
Spakuj moju dokumentaciju. I reci tom idiotskom činovniku da nađe registrator!
Ovdje smo da molimo za slučaj, Edmonda Dantesa, magistratu.
Ne sad! Dantes?
Nismo se upoznali, gospodine. Ja sam Fernand Mondego, sin grofa Mondega.
Ovdje sam da se zakunem, u nevinost Edmonda Dantesa.
Ovo je njegov poslodavac gospodin Morrell, njegov otac i njegova zaručnica, Mercedes.
Edmond Dantes je optužen, za veleizdaju.
- Još uvijek stojite za njega? - Naravno da stojim.
Što bi bilo kada bih vam rekao, da je Dantes također optužen i za ubojstvo?
- Ubojstvo? - Edmond nikad ne bi tako nešto napravio.
Dante je nosio pismo od Napoleona jednom njegovom agentu.
Kad smo ga pokušali uhititi, on je ubio jednog od mojih ljudi.
Ne, da ga poznajete, gospodine, znali biste da tako nešto nije moguće.
Imajte milosti, molim vas.
Imate li dokaz njegove izdaje?
To se tiče samo vlasti.
Molim vas. Molim vas, samo nam recite gdje je.
Ne mogu, gospođice. Njega su preuzeli kraljevi ljudi.
Mogu shvatiti vašu bol, zbog ove izdaje...
ali moj savjet svima vama je da zaboravite Edmonda Dantesa,...
pogotovo vi, gospođice.
Pronađite utjehu ovdje, u vašem dobrom prijatelju...
i možda će nešto dobro ispasti, od ovog nesretnog slučaja.
Sad ćete me ispričati. Moram se pobrinuti oko nekih drugih stvari.
Moj sin nije izdajnik!
Pokušat ću razgovarati s njim.
Hajde da to ostavimo Fernandu. On će se pozabaviti slučajem. - To je nemoguće. Nikad.
Neću još odustati od Edmonda.
Nikad neću zaboraviti, tvoju dobrotu.
A ja je nikad neću prestati davati.
Nije da ne odobravam taj dodatak njegovim grijesima,...
ali ipak, ubojstvo?
Vrlo je jednostavno.
Kada ste mi prijavili da je Dantes primio pismo,...
nisam baš razumio, zašto ste ga izdali...
ali sad kad sam vidio njegovu zanosnu zaručnicu, sad sve razumijem.
Što je utjecalo, na tvoju pomirljivost?
Sjedni Mondego.
Vratite se!
Što je moj grijeh? Što je moj grijeh?
Ja sam nevin!
Sretna godišnjica, Dantes.
Do slijedeće godine.
Zar je stvarno prošlo, četiri godine, Duellist?
- Ili Dantone? Kako reče da se zove?
Oprosti na ometanju.
Ali ja sam bio pod utiskom da...
Kopao sam do vanjskog zida.
Govorite li engleski?
Talijanski?
Ja sam Abe Faria. Zatvoren sam ovdje već 11 godina.
Od kojih sam pet proveo...
kopajući ovaj tunel.
Tu je 72.519 kamena...
u mojim zidovima.
Prebrojio sam ih mnogo puta.
Ali jesi li im dao imena?
Nekad sam bio kao ti sad.
Ali obećajem ti, proći će.
Obećajem, obećajem.
Mogu li stati, na tvoja ramena?
Spusti me dolje.
Molim te, spusti me dolje. Spusti me dolje.
Nisam vidio nebo 11 godina. Hvala ti.
Hvala ti, Bože.
Ovdje nema govora Boga, svećeniče.
Što je bilo s... natpisom?
Izblijedio je, kao što je i Bog izblijedio iz mog srca.
- I što ga je zamijenilo? - Osveta.
Pridrži ovo.
Za mnom.
Možda tvoje misli o osveti...
služe u Božanske svrhe, da te održe živim...
ovih sedam godina.
- Do kakvog kraja? - Bjekstva.
Evo nas.
Ti govoriš o bjekstvu.
Da.
Postoje samo dvije mogućnosti, za dolazak do vanjskog zida...
i konačno do mora.
Ja sam jednostavno... Ja sam jednostavno izabrao pogrešan.
Naravno, sada ga nas dvojica,...
možemo prokopati, u suprotnom pravcu.
Kada bi kopali zajedno, mogli bi ga završiti vjerovatno za 8 godina.
Oh, da li nešto drugo možda okupira tvoje vrijeme?
Možda neki hitan sastanak?
Za uzvrat... za tvoju pomoć...
ja ti nudim nešto vrlo vrijedno.
Moju slobodu?
Ne, sloboda se uvijek može oduzeti,...
kao što znaš.
Nudim ti znanje, sve ono što sam ja naučio.
Naučit ću te, ekonomiji, matematici,...
filozofiji, nauci. - Čitati i pisati?
Naravno.
Kad počinjemo?
Imam ga. Imam ga.
Gasite svjetla. Svjetla.
Neka ih uzmu. Hajde.
Otvor se otvara dvaput na dan.
Jednom za lopatu za toaletne otpatke. Tu sakrivamo prašinu.
Hajde.
I jednom uvečer za tvoj tanjur.
Gasite svjetla. Gasite.
Hajde svećeniče.
Hvala ti.
Između ta dva puta možemo raditi cijeli dan bez straha od otkrivanja.
Odlično.
Pa, ti si bio u Napoleonovoj vojsci.
Onda smo imali takve snove.
Ipak, jedne noći...
moja regimenta je pronašla leglo...
gerilaca,
koji su pobjegli u crkvu.
Meni je zapovijeđeno da spalim... crkvu...
s njima unutra.
Jesi li?
Na moju veliku sramotu, jesam.
Jesam.
Kako si onda završio ovdje?
Slijedećeg dana sam dezertirao...
da bih posvetio svoj život, pokajanju...
i Bogu.
Radio sam kao privatni sekretar...
vrlo bogatom grofu Enriqueu Spaddu.
Spadd je bio pravedan čovjek.
Na žalost, nekoliko godina kasnije je umro...
ostavljajući glasine iza sebe, da je sakrio ogromno blago.
Dva tjedna kasnije su me uhitili. - Zašto?
Napoleon je želio Spaddino blago.
Nije mi vjerovao da ne znam, gdje je blago.
Pa me je bacio ovdje, da mi osviježi pamćenje.
Tako sam ovdje ostao samo s Bogom...
kao društvom dok mi nije poslao tebe.
Bog nije ništa više stvaran nego to tvoje blago, svećeniče.
Možda.
Požuri.
Izračunaj ovo.
2.500 kubnih centimetara kamenja i prašine na dan...
puta 365 dana.
To ti je 3,5 m godišnje,...
12 stopa, jedna stopa mjesečno.
8 centimetra tjedno.
Na talijanskom.
Ne trati svjetlo.
Bio si vojnik svećeniče.
Tako da si upoznat s oružjem.
Nauči me.
Ili kopaj sam.
Ovo je smiješno.
Jači mačevaoc ne mora obavezno pobijediti.
To je brzina!
Brzina ruku.
Brzina uma.
Sad provuci svoju ruku kroz kapi...
a da se ne namočiš.
Ovako.
Koliko dugo moram ovo raditi?
Idem u tunel.
Ovako.
Vrijeme za učenje.
Definiraj ekonomiju.
Ekonomija je znanost, koja se bavi proizvodnjom,...
distribucijom i potrošnjom dobara.
Prevedi.
Prvo kopaj, novac stiže kasnije.
Hvala. Sretan ti Božić, Edmonde.
Nekoliko mjeseci prije ili kasnije.
Dobro. Protiv koga se boriš? Danglara? Mondega?
Što ti misliš?
Dobro! Previše dobro.
Imamo sada Newtonov treći zakon.
Postoji reakcija na svaku akciju...
u fizici... i u ljudima.
Tako je moj pohod na osvetu reakcija na akciju Danglara i Mondega.
Želim to mjesto.
Jednom si mi rekao da te je Villefort ponovno uhapsio tek što...
te oslobodio svih optužbi.
Možeš ići.
Da, tako je bilo.
Zašto bi onda prolazio kroz tu maskaradu...
ukoliko nije imao razlog da se predomisli u vezi tvog otpuštanja?
- Misli, Edmonde. - Trudim se.
- Što se dogodilo? - Pitao me je...
da li ti je Napoleon rekao tko bi trebalo pokupiti pismo?
- Ja sam mu rekao... - Gospodin Clarionn.
- I ništa više? - Ništa. Spalio je pismo i rekao da mogu ići.
Spalio je... pismo.
Da.
Čudno da bi magistrator, spalio dokaz...
o izdajničkoj zavjeri...
i onda zatvorio jedinog čovjeka...
tko je bio svijestan veze, s gospodinom Clarionnom...
u toj zavjeri.
Štitio je nekoga.
- Možda dobrog prijatelja? - Ne. Ne.
Političar kao Villefort se ne bi petljao s takvim prijateljima.
Clarionn bi mogao biti rođak.
Moguće, bliski rođak...
Ne!
Villfortov otac je bio pukovnik u Napoleonovoj vojsci.
Villefort nije štitio Clarionna...
On je štitio sebe.
Danglar, koji je lažno rekao da je vidio kako mi Napoleon daje pismo.
Mondego, koji je rekao Villefortu da ga ja imam.
I Villefort osobno koji me je poslao ovamo.
Bravo, Edmonde, bravo.
O moj Bože.
Edmonde, svjetlo, svjetlo. Brzo. Svjetlo.
O molim te Bože. Što je ovo? Vidi.
Vidi. Vidi! Korjenje. Korjenje biljaka.
Ako je ovo biljno korjenje, onda smo samo par mjeseci daleko.
Da. Vrlo dobro, svećeniče. Idem po moje dlijeto.
Dobro, dobro.
Svećeniče!
Za ime Boga, hajde.
Hajde. Hajde!
Plućna krila su... probijena.
- Ne govori. Ne govori. - Slušaj.
Nema puno vremena.
Ispod tih knjiga,...
ima nešto kamenja.
Donesi mi ono što nađeš.
Brzo. Brzo.
Otvori.
Kad sam im rekao da ne znam...
gdje je Spada sakrio blago, lagao sam.
Lagao si?
Ja sam svećenik, a ne svetac.
Ovdje,...
na ovom otoku kod talijanske obale.
- Monte Kristo? - Da, da.
Koristi, koristi svoju glavu.
Prati tragove. - Tunel je blokiran. Ne mogu pobjeći.
Ne, nastavi kopati.
Kad pobjegneš, koristi ga za dobro, samo za dobro.
Ne, sigurno ću ga iskoristiti, za moju osvetu.
Sad ću ti dati tvoju, posljednju lekciju.
Nemoj činiti...
Nemoj činiti zločin...
za koji sada služiš kaznu.
Bog je rekao, "Osveta je moja."
Ne vjerujem u Boga.
To nije važno.
On vjeruje u tebe.
Svećeniče?
Tanjuri van.
O Bože.
On je uvijek budan.
Prvi put za 12 godina nije rekao "hvala."
- Mrtav. - Kako?
Pao je sa svog kreveta, zar ne?
- Malo je prašnjav, zar ne? - Svi su takvi.
Pa, hajdemo ga podići...
i idemo do Duellista.
Jedan, dva, tri.
Dobro, idemo do Duellista.
- Zašto zaključavaš? Neće on nikuda.
Ne znam. Valjda navika.
Zdravo svećeniče.
Ti si sada slobodan,...
kao što ja nikad neću biti.
Znači stari pop je konačno otišao do svetog Petra.
Pa odnesite ga.
- Hajdemo ga sahraniti. - Spreman?
Jedan. To je to.
- Nastavi. - Hajde, hajde. Nemaš cijeli dan.
U stvari, imam.
Imam...
Imam sve vrijeme ovog svijeta!
Hajde.
Gospodine Duellist!
Oče koji jesi na nebesima, predajemo ti...
ostatke ovog poniznog sluge.
Kako god da se zvao.
Bože, tako se dosađujem.
Gospodine Duellist!
Da li je on imao mapu?
Ne.
Gdje je...
Stanite!
Gospodine Duellist!
Kako to misliš poslije tri? Bacamo ga na tri ili prije tri?
- Poslije tri. - Jedan... dva...
- Gospodine Duellist! - I tr...
- Nemojte, gospodine Duellist! - Jedan...
- dva... - Ne bacajte tijelo preko litice!
Tri!
Mogli smo se pobrinuti za to, malo bolje.
Hvala svećeniče.
Hvala.
Pa, moj prijatelju,...
pitao bih te tko si, po tvojoj odjeći...
i po činjenici, da je zatvor 3km odavde,...
koja je svrha?
Što se mene tiče, ja sam Luigi Vampa, švercer i lopov.
Moji ljudi i ja smo došli na ovaj otok sahraniti živog jednog našeg člana...
koji je pokušao zadržati netko pokradeno zlato samo za sebe...
umjesto da ga podjeli, sa svojim drugovima.
Zanimljivo je to, što ovdje, ima još njemu odanih prijatelja...
koji zahtijevaju, da mu pružim milost,...
što naravno ja ne mogu,...
zato što bih vrlo brzo izgubio kontrolu nad ostatkom ekipe.
- Zato si tako sretan pronalazak. - Zašto?
Ti si mi osigurao način da dam malo milosti Jacopou,...
onom crvu koga vidiš, tamo svezanog...
dok u isto vrijeme se neću pokazati kao slabić.
I kao posebnu pogodnost momci će imati malo razonode.
Kako ću ja doprinjeti tome?
Gledat ćemo kako se ti i Jacopo borite na život i smrt.
Ako Jacopo pobjedi, mi ćemo ga primiti nazad u ekipu.
Ako ti pobjediš, dao sam Jacopu šansu da živi,...
pa čak i da ne iskoristi, tu priliku...
ti možeš zauzeti, njegovo mjesto na brodu.
Što ako ja pobjedim, a ne želim biti krijumčar?
Onda ćemo ti prerezati grkljan, i bit ćeš kraći za glavu.
Mislim da je taj posao krijumčara prava stvar za mene...
i bit ću oduševljen ubiti tvog prijatelja, crva.
Onako usput, Jacopo je najbolji borac s nožem koga sam ikad vidio.
Možda si trebao pogledati, malo više.
Oslobodite Jacopoa i vratite mu njegov nož.
A onda ćemo pustiti, da igre počnu.
Diži se, crve.
Hajde, hajde!
Ukoliko želiš živjeti nemoj ni mrdnuti trepavicama.
Gospodine Vampa, dopustite Jacopou neka živi.
Već je dovoljno propatio od straha da ne bude živ sahranjen.
Ljudi koji su željeli vidjeti malo razonode, imali su priliku.
Oni koji su molili za milost za Jacopoa, dobili su je.
I tako što ćete poštedjeti, Jacopoa i mene...
dobit ćete još jednog obučenog mornara i ratnika u svojoj posadi.
Dogovoreno.
- Kako mu je ime? - Dobio si vraga, Jacopo!
Njegovo ime? Zvat ćemo ga Zatara.
- Zvuči zastrašujuće. - To znači pokretno drvo.
Kunem se u moje mrtve rođake,...
čak i u one koji se ne osnećaju dobro,...
Ja sam tvoj čovjek zauvijek.
Znam.
Oči na potiljku.
Zar nisi nikad ranije, vidio Marselles?
To mi je bio dom.
Ali se nisi priključio ostalima na obali.
- Ovdje! - Slušaj me, Zatara.
Što god da ti se dogodilo, ne možeš to ispraviti ostajući na brodu.
Idi. Sve je na tebi.
"Mi smo kraljevi ili pijuni," jednom je neki čovjek rekao.
Da. Tko ti je to rekao?
Napoleon Bonaparte.
Bonaparte?
Zatara, priče koje pričaš.
Jednog dana ću te možda doći potražiti.
Čovjeku je uvijek potreban dobar prijatelj.
Istina.
Danglaru, što se dogodilo?
Kapetan Rainod je mrtav, gospodine, a Edmond Dantes nije poslušao moje naređenje.
Zatara, jesi li u redu?
Sve se promijenilo.
Želim da kupiš brod, nešto s čime bismo nas dvojica mogli upravljati.
Sačekaj me da se vratim. Slijedeću posjetu obavit ću sam.
Da li je ovo kuća gospodine Morela?
Moj djeda nije dobro, gospodine.
Čak i da je tu, ne bi mogao primiti posjetioce u 11 sati uvečer.
Možda bi on napravio izuzetak...
za čovjeka koji traži, Edmonda Dantesa.
Ispričavam se zbog vremena.
Stari ljudi nikad ne spavaju. Sjedite, sjedite.
Jullianne, malo šerija.
Pa, gospodine Zatara,...
vi ste bili Edmondov prijatelj?
- Gospodin Morel? - Da?
Vi ste također... znali Edmonda?
Kao sina.
Nadao sam se da mi možete reći, gdje bih mogao naći njegovu obitelj.
Na žalost, otac mu se objesio...
nakon što je saznao, za Edmondovu izdaju.
Shvaćam.
I...
ta... izdaja o kojoj govorite...
- Tko ga je optužio? - Tko zna?
Gospodin Villefort, čovjek koji je uhapsio Edmonda,...
ubrzo poslije toga je otišao u Pariz na novu dužnost...
javnog tužioca.
Naravno, šok od svirepog ubojstva njegovog oca...
također je ubrzao njegov odlazak.
To su bila čudna vremena.
Vi kao da ste također osjetili ta teška vremena, gospodine.
Nakon Edmondove smrti morao sam uzeti partnera.
Jednog od mojih kapetana.
I onda jednog dana, Dangler me je istisnuo.
Moja sudbina nije ništa u usporedbi s Edmondovom.
Možda će se vaša sreća promijeniti.
Potražit ću Edmondovu zeručnicu.
Mislite na groficu Mondego?
- Grofica? - Da.
Mjesec dana nakon što je siroti Edmond uhićen,...
Mercedes se udala za njegovog najboljeg druga.
- Fernanda. - Da, tako je.
I sa smrću njegovog oca i brata u ratu,...
Fernando je postao grof Mondego.
Sada žive u Parizu.
Grof i grofica Mondego.
Dobro vam je?
Da. Moram ići.
Žao mi je što nisam bio više od pomoći. - O, ne.
Rekli ste mi ono što trebam znati.
Edmond Dantes je mrtav.
Zatara. Zatara, bit ćeš tako ponosan na mene.
Našao sam mali lijepi čamac. Ne možemo sebi priuštiti bolji.
Napravio sam dobar posao. Zatara?